USAs luft- og marinestyrker...
har angrepet en rekke terroranlegg-
Pan Am rute 103 styrtet i byen Lockerbie.
Han har støttet terrorhandlinger i Afrika, Europa og Midtøsten.
Vi tolererer ikke denne aggresjonen mot Kuwait.
... hans nådeløse terror.
Vi skiller ikke mellom-
USS Cole ble angrepet under fylling i Aden.
Det var en terrorhandling.
Det var en avskyelig og feig handling.
Neste låt er en god, gammel favoritt.
...til noen stopper ham.
Det var rett for øynene på meg, og jeg så det ikke.
Et fly har styrtet inn i World Trade Center.
... tusenvis av folk løper-
Vi må, og vi skal, være på vakt i inn- og utland.
Du er den smarteste og den dummeste jeg har møtt.
Jeg er den eneste som har skjønt det.
Ta dem.
Ta dem, alle sammen.
Tilkall alle ledige ambulanser.
Tidligere på Homeland:
Hvor er jeg?
Caracas.
Ditt nye hjemsted.
Du vil kanskje kommentere artikkelen i gårsdagens avis.
Agenten er diagnostisert med bipolar lidelse.
Carrie ringte en journalist.
Mener visst det er viktig å «få frem sin side av saken».
Jeg skal stanse henne.
Unnskyld.
Ikke rør meg! Dette er en jævla farse!
Dana har hatt stor fremgang den siste måneden.
Hun klarer seg bra.
Til å ha kuttet over håndleddene sine, mener du?
Søsteren din er borte.
Jeg trengte bare å se deg.
- Han er ikke bra for deg. - Hvorfor ikke?
- Du kjenner ham ikke. - Han er ustabil.
- Du vet hvorfor du er her? - For å undersøke bankdokumenter.
Du følger pengestrømmen. Til ham.
Majid Javadi.
Iraneren som sto bak angrepet på dette byrået 12. desember.
Kan du si til Saul Berenson at jeg er mye bedre?
Vi vet begge at jeg ikke er her fordi jeg er gal.
De vet ikke hvor de skal gjøre av meg.
Jeg jobber hos Bennett, Parr & Hamilton.
En av partnerne våre vil møte deg.
Vi kan få deg ut herfra.
- Jeg vet hva du driver med. - Hva mener du?
- Du tror at jeg er sårbar. - Nei.
At jeg er svak...
og kan overtales til å snu ryggen til de som gjorde dette mot meg.
Enten du jobber for syrerne, israelerne, iranerne-
så si at jeg heller vil dø her inne.
Nei! Nei!
Hjelp! Nei, vær så snill!
La meg være i fred!
- La meg være! - Hold henne!
Nei. Nei!
Vær så snill! Nei!
Få henne ned på sengen!
- Nei! Vær så snill! - Løft henne opp!
- Nei, slipp meg! - Hold henne.
- Kom igjen! - Nei! Nei!
Få henne ned på sengen.
Hold henne!
Hjelp! La meg være! Nei!
- Hold henne! - Nei! Slipp meg!
- Hold bena hennes. - Slipp meg!
Er alt bra her inne?
- Jeg spør ikke en gang til. - Alt er bra.
Døren skal stå åpen.
- God morgen. - God morgen.
Jeg fulgte pengestrømmen.
- De fem prosentene som manglet. - Ja.
De trekkes fra når pengene ankommer Caracas...
til HLBCs datterselskap der.
Når skjer det?
Den tredje fredagen hver måned.
Fortell hvordan det fungerer.
Først veksles summen inn i små sedler...
som stables på paller, lesses på en lastebil...
og leveres om natten til Estadio Capital...
der de oppbevares på billettkontoret til neste dag...
og omgjøres til kvitteringer for den ukentlige fotballkampen.
Del Paraíso fotballklubb får flere tilskuere...
enn de har sitteplasser på stadion.
- For en måte å hvitvaske penger på. - Massevis.
Mer enn 45 millioner dollar de 10 siste årene, ifølge våre anslag.
Noen har altså en spesialavtale med banken.
Hvem? Eieren av fotballaget?
Sannsynligvis.
Det er vanskelig å vite hvem det er.
Klubbens struktur skjuler hovedaksjonærens identitet.
Du har en mistanke, ikke sant?
Ja, men det virker ikke sannsynlig.
Nasser Hejazi.
- Unnskyld? - Nasser Hejazi.
Kjenner du ham?
Han var målvakt på Irans verdenscuplag i 1978.
- Han er en legende. - Det kan ikke være Nasser Hejazi.
- Hvorfor ikke? - Han er død.
Hvem er død?
Jeg hørte at du var her.
Jeg la dokumentene fra justisdepartementet på pulten din.
Jeg så det.
- Skal jeg fremdeles ta meg av det? - Ja.
Kommer straks.
Jeg venter.
- Hvor var vi? - Ingen steder.
Hvis ikke-
Hva?
Tenk deg at jeg er en iransk statstjenesteperson...
som finansierer terroraksjoner i Vesten.
Ja vel.
Tenk deg at jeg ser alle bankfolkene som tjener seg rike.
Hvorfor ikke jeg også?
Fordi det er ekstremt risikabelt.
Derfor anstrenger jeg meg for å hvitvaske fortjenesten...
mens jeg skjuler meg bak en falsk identitet.
- For eksempel en målvakt. - Nettopp.
Men hvis Revolusjonshæren finner ut at du underslår penger-
Kanskje karrieren snart er over.
Kanskje jeg vil leve som rik pensjonist.
Kanskje jeg alltid har drømt om å eie et fotballag.
Javadi? Hvorfor Javadi?
Fordi det var hans operasjon i utgangspunktet.
Fordi det ville være naturlig for ham å kontakte banken i Venezuela.
Og fordi Nasser Hejazi var barndomshelten hans.
Ikke smil ennå.
Enn så lenge er det bare en teori.
- God morgen, Carrie. Hvordan går det? - Har du en hårbørste?
Ja. Har du sovet godt?
Ja, bra.
Jeg tok en siste prat med legene og terapeutene...
i går kveld.
Alle gir deg utmerket skussmål.
- Har du rouge? - Du er fin.
Jeg ser ut som et spøkelse.
- Pappa og søsteren min kommer vel? - Ja.
Jeg ringte dem i går for å minne dem på det.
Kanskje jeg burde si at jeg skal bo hos dem.
Det er neppe nødvendig.
Det holder at de har lovet å hjelpe deg i tiden etter utskriving.
- Jeg vil ikke ta noen sjanser. - Vi gjør ikke det.
Her. Jeg gjør det.
Legene og sykepleierne begynner.
De skal presentere rapportene sine, svare på spørsmål.
Deretter er det den evalueringsansvarlige.
Han heter Walter Walker. Veldig hyggelig fyr.
Etterpå er det din tur.
- Og så kan jeg dra hjem? - Så kan du dra hjem.
Carrie, nå begynner det.
Ja vel.
Ikke glem å takke utvalget for hjelpen med behandlingen.
Da føler de at de har utrettet noe.
Det hjelper alltid.
Husk å takke, altså.
Det kan jeg klare.
God morgen, Abby.
Hvor er pappa og søsteren min? De skulle ha vært her nå.
Jeg vet ikke.
Alle reiser seg.
Sjette ankedomstol, samveldet Virginia. Dommer Robert Strauss.
Sitt, er dere snille.
Saken gjelder Carrie Mathison.
Vi begynner med deg, dr. Maloney.
Medisinering av pasienten har vært et problem?
Ja, det er heldigvis løst nå.
Forklar nærmere.
Jeg titrerte litiumdosen i inkrementer på 600 milligram...
til en daglig dosering på 1800-
Carrie er ivrig i gruppesamtaler og aktiviteter.
Hun er spesielt god i keramikk.
Hun har delt ut mat frivillig og gått foran som et godt eksempel.
Som evalueringsansvarlig mener jeg...
at pasienten oppfyller alle kriterier for utskriving...
forutsatt at hun fortsetter med behandling på poliklinikk.
Miss Mathison, føler du deg frisk nok til å reise hjem?
- Ja. - Og hvor er hjemme?
- Jeg bor i Adams Morgan. - Alene?
Ja, men min far og søster bor bare 15 minutter unna.
Vi sees stadig vekk.
De skulle komme hit i dag, ikke sant?
Jeg snakket med Carries far i går. De skulle komme.
Hvis faren min sier at han kommer, så kommer han. Sikkert mye trafikk.
Takk, Miss Mathison.
Utvalget skal nå konferere og ta en beslutning.
Og jeg vil få takke alle som har hjulpet meg.
Jeg er evig takknemlig.
Det tar nok ikke lang tid.
Kjør.
Mine damer.
Sitt, er dere snille.
Miss Mathison, jeg kan dessverre ikke utskrive deg.
- Hva? - Helt utrolig.
Jeg forstår ikke.
Jeg har fått en stevning fra Justisdepartementet.
Hva står det der?
At din klients sinnstilstand utgjør en trussel mot rikets sikkerhet.
Hennes sinnstilstand er utmerket.
Det har fire helseeksperter nettopp uttalt.
Myndighetene er redd for at hun skal gi ut gradert informasjon.
Det var vel brudd på taushetsplikten som skapte problemene i utgangspunktet?
Det er over en måned siden, da hun sluttet med medisiner.
Jeg er for så vidt enig...
men Miss Mathison fraskrev seg visse grunnlovsrettigheter...
da hun ble ansatt i CIA.
Er det sant?
Liv, frihet og streben etter lykke, blant annet.
Har vi klagerett?
Det vet jeg faktisk ikke.
Hva mener du?
Dette er nytt for meg også.
Miss Mathison, beklager. Du erklæres som en sikkerhetsrisiko.
Det er ingenting jeg kan gjøre.
- Jeg må ta deg med opp. - Jeg trenger noen minutter.
Jeg anker med en gang.
Det er bortkastet tid.
- Det kan du ikke vite. - Jo.
Så du fyren i korridoren før vi gikk inn?
- Nei. Hvem var det? - Dar Adal.
Ledet en gruppe i byrået som ingen vil snakke om.
Hvis han vil ha meg her, slipper jeg ikke ut med det første.
- Jeg må låne mobilen din. - Det kan jeg ikke.
Jeg må ringe pappa og sjekke at alt er bra med dem.
Fort deg.
Unnskyld. Herregud, jeg hater de greiene.
- Hallo. - Hvor var dere?
- Hva mener du? - Dere skulle komme på høringen.
- Jeg trodde den var avlyst. - Hvem sa det?
Maggie snakket med noen i går.
Var det Saul?
Jeg vet ikke. Jeg er ikke hjemme akkurat nå.
Pappa, du må gjøre noe for meg.
Du må snakke med Saul.
- Hva skal jeg si? - At jeg gir opp.
Jeg orker ikke et sekund til her. Jeg blir sprø.
- Carrie- - Jeg gjør hva som helst annet.
Carrie, vær så snill. Jeg kan miste jobben.
Jeg må legge på. Ring Saul.
Perfekt timing.
Så lange negler du har fått.
Vi får klippe dem senere.
Ryggsekken.
- Lommen foran. - Ja.
- Hvem er det? - Jessica?
Moren min.
Hvorfor gjorde du det?
De kan spore oss med GPS-en.
De får tak i oss uansett.
Men vi behøver ikke å gjøre det lettere for dem.
Kom igjen, Dana. Svar.
- Personsvar. - Jeg tar det.
Dana, det er Mike. Moren din og jeg er litt bekymret.
Dessuten vil hun gjerne ha tilbake bilen sin.
Ring, så vi vet at alt er bra.
Litt bekymret? Jeg skrek nesten i telefonen.
Det kommer til å gå bra, Jess.
Jessica, dette er Martin og Lynn Carras, Leos foreldre.
Hei. Dette er en venn, Mike Faber.
- Vet vi noe ennå? - Ikke ennå.
Aner dere hvor de kan være? Hos en venn, et fast sted?
Jeg har prøvd alle. Ingen har hørt fra henne.
- Jeg vet bare at hun er i bilen min. - Outback. Blå.
Hvis du melder bilen stjålet, kan de etterlyse henne.
Hun stjal den ikke.
- Hun skulle til matbutikken. - Hun løy...
tydeligvis.
Mrs. Carras, jeg vil finne dem like mye som du.
Hvis det er noe jeg kan gjøre for å hjelpe-
De er ikke offisielt savnet før det har gått 24 timer.
Politiet har fått en beskrivelse og vet at Leo har rømt herfra.
Rømt?
Som regel dukker de opp igjen etter noen timer.
De får ut litt damp.
Hormoner. Ung kjærlighet. Vi har vært sånn, vi også.
Det er ikke hormoner, men dårlig innflytelse.
- Unnskyld? - Vi vet hvem du er, Mrs. Brody.
Da bør du vite at datteren min ikke er ansvarlig for det faren gjorde.
- Bilen din for Camryen? - Kanskje mot et lite tillegg.
Jeg har nettopp montert ny girkasse i Camryen.
Den går 150.000 km til uten problemer.
Outbacken går kanskje 30.000 km til før noe ryker.
Outbacken er mer verdt som delebil enn ti nye girkasser i Camryen.
- Er bilen stjålet? - Ja, vi kapret den.
Natural Born Killers.
Har jeg sett deg før?
Jeg tror ikke det.
Er 200 dollar greit?
Hva sier du, Aurelio?
Er det problemer her?
Vil du bytte?
Bil mot bil. Ikke noe kødd med 200 dollar ekstra.
Vi kan bare gå til neste sted.
Jeg vet hvem du er.
Avtale.
Vi drar.
VESTERS BILVERKSTED OG BRUKTBILER
Carrie, skal du ligge her eller pakke?
Hva?
Du er utskrevet.
- Carrie, du er utskrevet. - Er jeg utskrevet?
Ifølge en hastekjennelse fra ankedomstolen.
- Kan jeg dra? - Ja.
Hvordan skjedde det?
Hvem bryr seg?
Start pakkingen. Sett i gang.
Ikke vær redd.
- Unnskyld at jeg trenger meg på. - Du.
Det burde jeg ha skjønt. Pell deg ut.
- Hør på meg først. - Nei, har jeg sagt.
Det var ikke lett å få deg ut fra sykehuset.
Jeg fortjener to minutter.
Hadde jeg visst dette, ville jeg ha blitt på sykehuset.
Det tviler jeg på, men permisjonen gjelder bare i et døgn, så-
Hvordan fikk du meg utskrevet?
Vi kjenner en dommer, som gjerne gjør den permanent.
I bytte mot hva da?
Et møte med en av partnerne i firmaet.
Er det alt?
Det er aldri så enkelt.
Det stemmer nok. Men det ligger over mitt nivå.
Min jobb er å sørge for at du kommer på møtet.
Har jeg noe valg?
Du kan vel i det minste høre på fyren?
Hva har du å tape?
Når skal møtet foregå?
Klokken 8 i morgen tidlig. Jeg henter deg.
Ja vel.
Ja vel, hva da?
Jeg skal møte ham.
Bra.
Sees i morgen tidlig.
PASS
Hei, Helen. Har du sett bilen min?
Hva mener du?
Den er borte.
Så rart.
Jeg har ikke sett den på dagevis.
Hvilken ankedomstol i Maryland? Den sjette?
Har de jurisdiksjon over et psykiatrisk sykehus i Arlington?
Ja vel, takk skal du ha.
- Carrie? - Ja, jeg hørte det nettopp.
Hun er sint og sårbar.
Hun kan finne på å plapre til hvem som helst.
Vet vi hvem som snakket med dommeren?
- Nei. - Kanskje familien.
Nei, sier faren.
Byrået er fremdeles svekket, Saul. Det kan dø av en vanlig forkjølelse.
Og hun er et farlig smittestoff.
Finn henne.
Få henne vekk fra offentligheten.
ANGI PASSORD AVBRYT
TA KONTAKT MED BANKSJEFEN I DIN FILIAL
Du får dessverre ikke tilgang til kontoen din.
- Jeg forstår ikke. - Kontoen er sperret.
- Den er hva? - Sperret.
Det står her: «Etter ordre fra Justisdepartementet».
- Er du tiltalt for noe? - Ikke som jeg vet om.
Jeg må også beslaglegge eventuelle kredittkort.
Dem får du ikke.
De er uansett til liten nytte.
De er sperret.
Jeg må bare komme meg ut av byen noen dager.
Jeg kan ikke hjelpe deg.
Du vet at jeg kan betale.
- Det handler ikke om pengene. - Hva er det da?
Jobben min.
Du er radioaktiv, Carrie. Jeg burde ikke snakke med deg engang.
Jeg har ingen andre å spørre.
- Du må skvære opp med Saul. - Jeg prøver.
Han sier at du gikk til pressen.
Herregud, Carrie. Prøver du å få oss fengslet?
Jeg tabbet meg ut. Det skal ikke skje igjen.
- Håper ikke det. - Hva med bilen din?
- Kan jeg låne bilen? - Nei.
Bare i helgen, for å kjøre opp til innsjøen.
- Carrie, jeg kan ikke. - Virgil, vær så snill.
Jeg har problemer.
- Ja vel, da. - Supert. Takk.
Jeg trenger den mandag morgen.
Selvsagt. Når kan jeg komme innom?
Jeg er inn og ut hele dagen. Jeg legger frem nøklene.
Hils moren din fra meg.
Moren min? Hva snakker du om?
Virgil?
«I Xanadu fikk Kubla Khan bygget...
et praktfullt palass...
der den hellige elven Alph...
rant gjennom uendelig store huler...
ned til et skyggefullt hav.»
Og så videre.
Er det ikke vakkert?
Jo, han ville ha likt det.
Tror du det?
Han ville ha likt deg.
- Var han ett år yngre? - Elleve måneder.
Pseudotvillinger.
Men det var vel min jobb.
Hva da?
Å beskytte ham.
Skal ikke storebrødre gjøre det?
Han tok livet av seg.
Med en pistol.
Det er vanskelig å skylde på andre enn ham selv.
Det burde jeg vite.
Typisk datteren min å forelske seg på psykiatrisk avdeling.
Jeg kjenner noen hos politiet i Arlington.
- Jeg tar noen telefoner. - Takk.
Går det bra med deg?
Jeg klarer visst ikke å gjøre noe riktig lenger.
De var uhøflige.
- Det er ingen unnskyldning. - Kom igjen.
- Du er altfor snill. - Nei.
Jeg holdt på å miste Dana, så jeg skjønner hvordan de har det.
Jeg burde ha latt deg flytte inn, slik du ville.
- Jess. - Du har alltid vært flink med henne.
Mye flinkere enn meg.
Jeg er ikke moren hennes.
Brody knuste hjertet hennes.
Jeg kunne ha drept ham, Mike.
Jeg mener det.
Klarer du å gjette det?
Faren din var stasjonert her.
Og?
Og... jeg vet ikke.
Der.
Der bussene står...
sto de oppstilt på en lang rekke.
Jeg sto der borte.
På den andre siden av parkeringsplassen med Chris og mamma...
og de andre familiene.
Chris var så redd, nektet å slippe hånden min.
Alle holdt rundt hverandre og gråt.
Dagen da faren din ble sendt til Irak.
Et militærkorps spilte...
og da pappa kom gående ut med resten av bataljonen...
så jeg at han gledet seg.
Han ville dra.
Han var snikskytter eller noe sånt, ikke sant?
Ja.
Hvor gammel var du?
Åtte år.
Fy faen.
Men det er ikke derfor vi er her.
Vi er her...
fordi det var her det skjedde.
Den siste gangen han sa noe som var sant.
Hva da?
Ha det.
Etterpå har alt vært løgn.
Hei.
Husker du meg?
Du er ikke lett å glemme.
Jeg vet det høres rart ut...
men jeg trenger et sted å overnatte.
Burde antakeligvis ha ringt først.
Antakeligvis.
Men det er bare for en natt.
Jeg har én sofa og én seng.
Seng høres bra ut.
Kom inn.
Det er altså ham.
Javadi.
Nummer tre fra høyre. Jøss, så gammel han er blitt.
Ved siden av står Edgar Cedeño...
bankmannen som var målet for oppdraget i forrige måned.
- Når ble bildet tatt? - 2009.
Ifølge passasjerlistene var Javadi i Venezuela to ganger.
Én gang da bildet ble tatt, og én gang i november 2003.
For å inngå avtalen med Cedeños bank.
Han reiste under navnet Nasser Hejazi.
Hans alter ego.
Klarte ikke å motstå fristelsen til å dra en spøk.
Nå kommer den tilbake og biter ham i ræva.
Jeg vil gjerne ha godkjenning til å etterforske...
stillingen hans som hovedaksjonær i Del Paraíso fotballklubb.
- Nei. - Hvorfor ikke?
Vi må være tålmodige. Ikke legge puslespillet for raskt.
- Samle opp bitene. - Men vi har ham.
Han har underslått 45 millioner dollar fra Revolusjonshæren.
Får de greie på det, skyter de ham bare.
- Bra. - Nei.
Det er ikke bra.
Han er nestkommanderende i etterretningsdirektoratet, Fara.
Han beordret angrepet på denne bygningen.
Jeg må snakke med ham.
Du vil avhøre ham.
Jeg vil knuse ham.
Jeg vil ha navnet på alle agenter han har hatt i USA.
Og jeg vil vite om regimet snart får tilgang til atomvåpen.
Miss Mathison.
Leland Bennett.
Hva slags sted er dette?
Firmaet bruker det til klienter som krever fortrolighet.
Hyggelig å hilse på deg.
Jeg prøvde å si til kollegaen din, Mr. -
- Franklin. - Mr. Franklin.
Det er bortkastet tid.
Du har ikke hørt forslaget ennå.
Jeg er ikke til salgs.
Vi prøver ikke å kjøpe deg.
Sier du det?
Ingen ber deg gjøre noe du er utilpass med.
Jeg er allerede utilpass.
Du bestemmer selv hvor streken går.
Kanskje du er fra FBI og dette er et komplott.
Hvorfor ler du?
Du har livlig fantasi.
Noen har sperret bankkontoen min og hentet bilen min.
- Byrået gjorde det. - Nettopp. Jeg vil ikke i fengsel.
Det virker som du er der allerede.
Det er ingen lydopptakere eller kameraer her...
hvis du lurer på det.
Blir du med ut?
Jeg hører.
Firmaet vårt har i lang tid samarbeidet med land i Midtøsten.
Vi driver lobbyvirksomhet for dem...
og representerer deres interesser her i Washington.
Jeg vet hvordan det fungerer.
Hva vil klienten din?
Stille deg spørsmål av og til.
Stille meg spørsmål?
Om hva da?
Ekspertisen du har.
- For eksempel? - For eksempel...
mistet han nettopp seks medarbeidere.
Du hørte kanskje om det.
Vi snakker altså om Iran.
Han vil vite hvordan mennene ble identifisert.
Du vet den streken du nevnte? Nå har du gått over den.
- Miss Mathison- - Nei. Det vil jeg ikke.
Iran sto bak bombingen av Langley.
En hevnaksjon for Israels luftangrep på atomanleggene deres.
- Jeg liker ikke sammenligningen. - Hvorfor ikke?
Det var ett militært mål mot et annet.
Iran er nøye på at responsen skal stå i forhold til angrepet.
Et passasjerfly for et passasjerfly.
En Mossad-agent for en fysiker.
Du virker temmelig hjernevasket selv.
Dette er jobben min.
Jeg får betalt for å argumentere, ikke være idealist.
Farvel, Mr. Bennett.
Du er tilbake i arresten innen dagen er slutt-
Det vil etatene du prøver å beskytte, sørge for.
Jeg tar sjansen.
Du vet hvordan det fungerer. Det sa du selv.
Hva skal det bety?
Har du hørt begrepet «kontroversialisere»?
Nei.
Det er det de gjør mot deg.
De gjør deg til en del av historien.
Først lekket de forholdet ditt med kongressmedlem Brody.
Deretter Saul Berensons forklaring for senatskomiteen...
og så ble du tvangsinnlagt.
Snart handler det ikke om et terrorangrep lenger...
eller om at de som skal beskytte oss, tabbet seg ut.
Det handler om deg.
Om sex mellom en bipolar CIA-agent og den hjernevaskede kjæresten hennes.
Jeg er ikke landssviker.
Nei.
Du er en risiko...
for mange personer som har mye å tape.
Navnet ditt er ikke blitt publisert. Hvor lenge varer det, tror du?
Og hva skjer da?
Du blir knust.
Du blir utstøtt.
Om seks måneder eller et år, hvis du ikke har begått selvmord...
gjør de det for deg.
Det er naivt å tro noe annet.
Du glir i dusjen...
eller de tvangsforer deg med litium til hjertet stanser...
eller henger deg og kaller det selvmord.
Vi kan hjelpe deg, Carrie.
Vi er veldig dyktige.
- Holder du meg unna sykehuset? - Det kan jeg.
Jeg er blakk.
Eier ikke nåla i veggen.
Du får godt betalt.
Da vil jeg aldri se deg igjen, Mr. Bennett.
Jeg vil se klienten din.
Men bare ham. Og bare ansikt til ansikt.
- Det kan bli et problem. - Hans problem.
Jeg oppgir heller ingen navn.
Jeg svikter ikke agentene mine ute.
- Det blir mellom ham og deg. - Nei. Ikke tale om.
Ja vel.
Se det slik-
Kanskje dere to kommer til enighet.
Sørger for rettferdighet i verden.
Redder oss, alle sammen.
Dra til helvete.
Unnskyld. Sa du noe?
Ja. Dra til helvete.
Mr. Bennett vil at du skal ha dette.
Hva om jeg kjøper en flybillett til Sørøst-Asia...
og forsvinner i jungelen?
En biltur til Atlantic City ville kanskje være lurere.
Hvorfor det?
Du står på flyselskapenes sperreliste, og passet ditt er ikke gyldig lenger.
Kjekt å vite. Takk.
God tur.
- Har du hørt noe? - Nei.
- Hva er i veien? - Dette.
Fikk det av en kamerat som er etterforsker.
Leo var ikke på senteret for å få behandling.
Foreldrene inngikk en avtale med statsadvokaten for å unngå drapstiltale.
Hva?
Detaljene er uklare, men han fikk tak i farens pistol.
Kanskje det var en selvmordspakt, kanskje ikke.
Uansett dør broren, og Leo slipper unna.
Å, herregud.
- Hei. - Hei.
Hvor mye er klokken?
Hvem bryr seg?
Skulle ønske det kunne være sånn for alltid.
Som oftest føler jeg meg rar når jeg våkner...
men i dag...
kjennes alt perfekt.
Jeg vil aldri dra tilbake.
Da behøver vi ikke det.
Carrie.
Saul.
Gi oss et øyeblikk.
- Hva gjør du her? - Slapp av, ingen fulgte etter meg.
- Sikker? - Ja.
Jeg brukte alle knep i boken. Brukte fem timer på å komme meg hit.
Det går bra.
Det virket, Saul.
De hentet meg i morges.
Hvem?
En som het Franklin.
Han kjørte meg til Potomac, der jeg traff Leland Bennett.
- Advokaten. - Ja.
Hva sa han?
Hva sa han, Carrie?
At klienten hans har mistet seks medarbeidere...
og vil vite hvordan de ble identifisert.
- Javadi. - Det må det være.
Ba du om et personlig møte?
Jeg gjorde som du sa, ba om et møte ansikt til ansikt.
Gikk han med på det?
Du er fantastisk, Carrie Mathison.
Fantastisk.
Jeg vet ikke.
Du har vært veldig modig.
Du burde ha fått meg ut fra sykehuset.
Du skulle ikke ha latt meg være der.
Det er snart over.
Nei. Det er for vanskelig. Jeg orker ikke mer.
Jo, det gjør du.
Dette klarer du.
Bli med inn.
Mira lager en deilig kopp te til deg.
Kom.
Her.
Norsk tekst: Bente Eilertsen